När vi gick med på att ta en senare diligens sa ingen nåt om kineser.
Finns det inte lagar mot sånt?
Du är inte i staden nu, älskling. Det finns inga lagar här.
De borde inte ens få köpa biljett.
Det är ju välkänt att de bär på sjukdomar, för Guds skull.
- Tala tystare, älskling. - De fattar ju ändå inte.
Herregud, bara stanken...
Låt oss inte glömma vår kristna gästfrihet.
Tillåt mig: "Behandla främlingen som besöker er som en infödd."
"Älska dem som ni älskar er själv." Tredje Moseboken 19:33.
Fader, om jag ville ha en gudstjänst skulle jag nog vara i kyrkan.
Ni skulle vara välkommen och de här två också.
I Guds rike finns det plats för alla.
Vill ni överlämna era själar till vår Herre och frälsare?
Det måste gå dåligt i himlen om ni måste jaga kinessjälar.
Se det så här.
Vi slipper Chinatown i några dar och får frisk luft.
Frisk luft?! Vi åker i en låda med håriga ankor!
Jag föredrar det över Grass Valley Nevada.
- Det var okej. - Det var en dammig håla.
Maten, sängarna och hororna var usla.
- Det hindrade inte dig. - Vad fanns det annars att göra?
Otroligt att fader Jun skickade dit oss för att hämta ett lik.
Han ser det som en helig ära att föra hem en död släkting till Kina.
Sånt gör kulier!
Ingen av er talar väl engelska?
Nej, fader, de talar inte engelska och talar absolut inte Jesus.
Kineser är till hälften maskar. Det är därför de jobbar på järnvägen.
De gräver fina tunnlar.
De är människor, min son, som du och jag.
Inte som jag, fader.
Man ser att de inte är utvecklade civiliserade människor.
Ptro!
Varför stannar vi? Det är knappt 14:00.
Hästarna är trötta.
Vi når aldrig Mooney Flat innan kvällen.
Vi måste stanna här till gryningen.
Du kan inte mena allvar. Vi är mitt ute i ingenstans!
Ut, allihop!
- Vi kan väl lämna det här ute? - Skojar du?
Vem vet vilka djur det stryker omkring under natten.
Fader Jun skulle bli rasande om de åt upp hans kära lik.
De tänker väl inte ta in det där?
Det har de redan gjort, älskling.
- Vad vill ni ha? - Två whiskey, tack.
Menar ni inte tre?
Om han inte dricker måste han gå.
Har ni sängar där uppe?
- Sängen får du med en hora. - Annars är det ju ingen bra säng.
Jag tänker inte ligga med nåt rödskinn.
Då är det kört för dig.
Min andra tjej Sally har redan en kund.
Sally?
- Vad fan? - Tiden är ute, slakjävel.
- Vem är du? Släpp honom! - Stick härifrån!
- Det är min tur nu! - Vad är det för fel på dig? Sluta!
- Vad är det för fel på dig? - Försvinn!
Stick!
Fan.
Okej, lilla damen, här är jag.
SAN FRANCISCOS TULL OCH INVANDRINGSBYRÅ
Ni vill väl ha äkta mat?
- Kyckling i vin? Härligt! - Oj! Tack.
- Gott! - Jag marinerar i mitt eget risvin.
- Har du risvin? - Har du hemlängtan?
Ja.
Det blir kallt på vintern och de vita jävlarna vill inte ha.
Jag hämtar lite.
Tack. Du...
- Din dialekt? Var kommer du ifrån? - Yuebei.
Yuebei?
- Jag är från Foshan. - Foshan? Då är vi nästan grannar.
Pappa hade en gård vid Dinghu-bergets fot.
Vi klättrade upp till vattenfallen där.
Jag kommer med vinet.
Dinghu-berget?
- Stör det dig? - Vet du? Jag har aldrig varit i Kina.
Jag har nog aldrig tänkt på det.
Jag är kines och har aldrig varit i Kina.
Jag föddes i San Francisco men är ingen amerikan.
- Jag hör inte hemma nånstans. - Du är lika mycket kines som jag.
Nej, jag är bara en lök som tar upp plats.
Ja, jävlar! Nu fick jag aptit.
Vad har ni för mat här?
- Skinka och bönor. - Det låter bra.
Vad äter ni gulingar?
Vad gör ni med pinnarna där? Har ingen lärt er bordsskick?
Har ni bord i Kina eller äter ni på golvet som hundar?
Har du nåt att säga, gulingjävel?
Lugna er! Vi har alla haft en jobbig resa. Jag bjuder på ett glas.
- Präster får väl inte dricka? - Det är den enda lasten vi får ha.
Jag tänker inte bråka med en Guds man.
Ge oss lite finsprit, tack.
- Ja...? - Hej, storebror.
Vad vill du?
Är det nåt fel?
Vi har sällan kineser här.
Det var ett tag sen jag hörde en vit jävel förakta oss.
Jag borde ha kastat ut honom. Sånt säger man inte på min saloon.
- Din? Är du inte kock? - Jag är kock.
Men jag har även byggt den, sågat ner och planerat varenda träbit.
Varför äger en man från Yuebei en saloon i Nevada?
Jag har gjort allt.
Tio år på järnvägen. Jag har lagt räls och odlat mat åt dem.
Efter det grävde jag guld i en gruva som ankorna sa var torr.
Jag slutade. Jag kom hit när de betalade skampris för mitt guld.
Dubbelt arbete för en halv lön?
Det stod jag inte ut med.
- Vänta? Du och hon? - Den lilla damen där...
Hon är min guldgruva.
Amerika har många möjligheter men aldrig där man väntar sig dem.
Jag tror att jag är kär.
Hon är indian, du kines. Ni kan inte ens prata.
Det är perfekt. Vi förstår varann.
Hon är som jag, en främling i sitt eget land.
Jag hämtar nåt att dricka.
Tre whiskey, tack.
Stå inte bredvid mig, din jävla mask!
Du gillar visst rödskinnet?
Skit ner dig!
Jag har hört att man kan rida de röda ganska hårt.
Jag brukar inte gilla squawerna -
- men eftersom du värmde upp henne kan jag ju pröva.
Kom nu, röd.
Nu när gulingen har värmt upp dig kan du få knulla en riktig man.
Skulle inte tro det, guling. Du är visst förälskad.
Din lilla gula snopp gillar röd mutta.
God dag, på er. Ni behöver inte resa er. Sitt kvar ni.
Jag är ledsen att ni måste se det hemska där -
- men jag gjorde det av två anledningar.
Han hade dragit sin pistol.
I mitt yrke kan jag inte tolerera sånt.
Dessutom statuerade han ett effektivt exempel.
Han avskräckte folk från att störa oss.
Efter att ha avskräckt folk kan vi återgå till vårt problem.
I en perfekt värld hade ni lämnat era värdesaker i diligensen.
Men eftersom ni är kloka resenärer som inte lämnar era saker obevakade -
- måste vi angripa problemet mer direkt.
Jag skulle uppskatta om ni skulle ta en minut -
- och ta upp era värdesaker ur era väskor -
- så vi kan lätta på er börda och dra vidare.
Okej, grabbar, då sätter vi igång.
Har ni tittat i stallet?
De har några hästkrakar men med fin utrustning.
Gör dig av med hästkrakarna.
Absolut.
Jobbar du med dem? Din jävel!
Den vanliga kusken var inte i stånd att köra.
Har du eld, älskling?
Det var ett tag sen, Billie.
Ja, men inte länge nog.
Du är tuffare än många män.
Smartare också.
Smart nog att veta att jag skjuter dig -
- innan du får fram gamla Betsy bakom baren.
Ta fram det. Lugnt och försiktigt.
Duktig flicka.
- Vi är klara, chefen. - Okej, då.
Nu ska ni två bara bära ut kistan åt mig.
Lådan.
Ut.
- Nej. - Ursäkta?
Snälla, det vore helgerån.
Vad ska ni med ett lik till? Låt dem behålla sitt...
Tack, fader.
Kista. Ut. Nu.
Fan. Ta. Din mamma.
Döda dem.
Winnie? Jag är här. Är du oskadd?
Du! Kinesen!
- Vad fan är det för fel på dig? - Lugn.
Tyst. Kineserna kunde ha fått oss dödade!
De försvarade sig vilket är mer än ni andra kan säga.
De försvarade inte sig själva utan den där!
Vad är värt att riskera våra liv för?
Vad kan de ha velat ha en död kuli till?
Herregud, de smugglar guld!
Otroligt! Vi rånades just för ett par kinesiska smugglares skull.
- Han kommer tillbaka. - Vad snackar du om?
Harlan... Han kommer tillbaka ikväll.
- Hans män är döda. - Han har många fler.
Han vill ha guldet. Han släpper det inte. Särskilt inte nu.
- Känner du Harlan? - Vi växte upp här omkring.
Hans gäng har varit efterlysta för rån och mord -
- sen deras tågrån för några år sen.
- De brukar inte operera nära basen. - Guldet lockade visst.
- Han får det när han kommer. - Det går inte, Vi dödade hans män.
Det var kuliernas fel. Han får prata med dem.
Du känner inte Harlan French.
Du såg hur han dödade cowboyen, utan minsta tvekan.
Han återvänder med en armé och låter ingen leva.
Vi sticker genast. Vi rider till nästa by.
På vad? Harlan släppte sina mäns hästar när han stack.
Då går vi.
Det är fem mil genom öknen till Mooney Flat.
Vi lämnar guldet här åt dem och gömmer oss i öknen.
Vi kan inte gömma oss.
Ni fattar inte.
Det är hans territorium. Han kan det utan och innan.
Vi måste strida.
Vi kan inte slåss mot laglösa! Prästen har rätt.
Vi kanske inte kan överleva natten men kanske några timmar.
Vi lämnar guldet och gömmer oss tills de har försvunnit.
Om jag var mr French skulle jag se det som en bra kväll -
- och inte slösa tid på att jaga främlingar. Det är vår bästa chans.
Det skulle vara en bra plan om det var ditt guld.
Men det är det inte så det är det inte.
Gud vare oss nådig! Du pratar engelska.
Vi lämnar inte guldet.
Guldet har satt oss i knipan. Det är vår väg ur den.
Vi har inget kvar att diskutera.
- Då har vi ett beslut. - Skriv upp det.
Du får du komma hit och ta det ifrån mig.
- Har du nån plan? - Ja.
Planen är att vi sticker.
Nej, det är fem mil till Mooney Flat.
Hellre det än att vara här med gnällankorna.
- Är du med? - Jag är med.
Ni får inte lämna oss. Om Harlan kommer och ni är borta...
- Han dödar oss. - Ni kan gå ni med.
Vi har ju ingenstans att ta vägen.
Då blir det en kort resa.
En äkta man skulle stanna och slåss.
Lägg ner vapnet.
Kan du trycka av innan jag?
Det struntar jag i. Jag satsade allt på det här stället.
Det är mitt hem. Här ska jag dö, förr eller senare.
Du kommer att dö ikväll.
Jag har åtminstone något och någon att dö för.
Vad har du?
Ser du nåt?
Du borde sticka.
För hem guldet till fader Jun.
Det här är inte din strid.
Inte din heller.
Det känns som min strid.
Jag ska vara ärlig. Jag tänkte på att sticka.
Du är fortfarande kvar.
Jag sa ju att jag inte hörde hemma nånstans.
Fader Jun är min enda familj.
Men om jag hade en bror skulle jag vilja vara den sortens bror...
...som stannade och stred med honom.
Fattar du?
Jag fattar.
Men om vi är bröder måste du berätta hur du kan prata som en anka.
- Farfar var amerikan. - Ärligt?
- Är du halvanka? - Kvartsanka.
- Du kan ju hålla tyst om det. - Oroa dig inte.
Vi kommer nog att dö här.
- Ja, troligen. - Fan.
Jag hoppades på nåt mer optimistiskt.
Min far får åtminstone skuldkänslor över att ha fått oss dödade.
Det är ju alltid nåt.
Tror du på det där?
Sann kärlek?
Jag älskar dig.
Det skulle aldrig hända i San Francisco.
Om jag ska dö ikväll måste jag ta hand om lite affärer.
- Du har väl redan gjort det? - Känner du mig?
Du, kom.
Unge Jun.
- Wankeia. - Wankeia.
Stick med tjejen, unge Jun. Stick med tjejjäveln.
Fader? Kan ni välsigna vårt lilla vågstycke?
Må djävulen skära tårna av våra fiender...
...så vi känner igen dem på att de haltar.
Amen.
Är du vår välkomstkommitté?
Alla andra är väl på övervåningen?
Kom fram. Fritt fram.
Jag vill inte vara övertydlig, men om ni inte kommer fram nu -
- så målar jag väggarna med kinesens hjärna!
Jag skiter i vilka cirkussparkar du kan.
Ingen kan undvika ett hagelskott med pipan liggande mot ansiktet.
- Ska jag skjuta av dig skallen? - Helst inte.
Jag trodde nog att du skulle förstå.
Jag såg det i dina sneda ögon.
Eftersom du är så smart har väl du fattat det här?
Du kommer inte härifrån.
Förutom om jag kanske visar dig nåd. Upp med dig.
- Döda honom bara, Harlan. - Lugn, Lem.
De har helt klart väntat sig att vi återvänder så snart.
Jag tror att han här och hans kompis har gömt guldet.
Men du ska visa var det är, eller hur, min vän?
Absolut.
Duktig pojke.
Så snart du låter resten av oss rida iväg på några av era hästar.
Det kunde jag gå med på...
...men vi skulle väl båda veta att det var lögn?
Ja, jag antar det.
- Varför frågar du ens, då? - Jag förhandlar.
- Det var mitt öppningsbud. - Förhandlar?
Hörde ni det, killar?
Vi förhandlar inte.
När man förhandlar måste man ha nåt att komma med.
- Det har jag. - Jaså? Vad då?
Om du går nu så dödar jag dig inte.
Vad fan?
Jag fick dig, din jävel! Vi har alla våra hemligheter.
Fader!
Vill ni verkligen inte vänta på diligensen?
Det är nog bäst så här om det inte kommer två diligenser.
Ni räddade våra liv.
Det var igår. Idag är de vita och vi gula igen.
- Jag beklagar röran. - Det gör inget.
Vi har redan larmat polisen.
Vi kan få belöningen för Harlan och några av hans män -
- och rusta upp stället ordentligt.
Det här är bra hästar. De för er lätt till Mooney Flat.
- Där kan ni hyra en egen diligens. - Tack.
Kom hem ordentligt.
När du gör det hoppas jag att du hittar nåt att kämpa för.
Jag skulle be er hälsa på oss igen men jag vet inte om jag menar det.
Täck era huvuden.
Om nån timmer kommer solen att bränna hett.
SLUT
Text: Daniel Yamamoto www.sdimedia.com